Hitta honom åt mig.
Jag har kommit för att träffa Robin av Locksley, men han är inte hemma.
Någon av er kanske vet var han är. Han och jag har lite att prata om.
Ingen vet. Ingen vet.
Det finns... en belöning. Låt oss säga 20 pund.
Då är det plötsligt någon som vet.
Börja prata eller bli av med tungan!
Klipp av hans tunga. En i timmen, tills någon pratar.
Robin Hood | S01E02 Sheriff Got Your Tongue?
Översättare | Greedy www.Undertexter.se
Ni tar fel.
Ska du skicka en armé efter oss och slita våra kroppar i stycken?
Tror du vi är rädda för sheriffen?
- Vi är också emot sheriffen. - Vad vill du ha? En medalj?
Vi borde ju vara på samma sida. Berätta för dom
Den där kaninen är inte...
- Kaninen är inte klar än. - Han äter dem råa.
- Är det smart. Det kan vara farligt. - Kan du inte bara vara tyst.
- Är du adel? - Ja.
Men ändå inte.
Han luktar som en. Luktar underbart.
- Blommor. Lavendel. - Rosenblad.
Är du avundsjuk? Du luktar också.
Nej, jag badade och han tvättade sig.
De tror att de är på samma sida som vi?
Känner ni några laglösa som tar lavendelbad?
Det är inte lavendel.
Ni har hästarna. Låt resten vara.
- Varför har du en börs? - För jag tänkte inte åka till skogen.
- Är det här ni gör? - Vad är det vi gör?
Rånar slumpmässigt. Jag förstår inte vad han säger. Förstår ni vad han säger?
Bryr ni er om vem ni rånar?
Min vän har inte mer än en halvpenny. Det ni tar kan vara allt han har.
- Det är allt jag har. - Hjärtkrossande. Bryr vi oss?
- Vi bryr oss inte. - Vi är döda män. Laglösa.
- Det var ju sofistikerat. - Fina ord. Skrämmande.
Det var läskiga karlar. De hade kunnat lämnat oss att dö här.
Hade de inte tagit våra vapen så skulle vi gett oss efter dem och gett dem spö.
Spö för att komma...
Men...
Du lät mig tro...
- Varför slogs du inte om du kunde? - Jag tyckte det var bäst att vänta.
- Varför? - För att du hade rätt Much.
Vi ska lära dem en läxa. Mina herrar.
Min herre, kanske...
Nu går vi.
Har jag sagt att jag inte kan smaka vin? Det beror väl på att jag inte bryr mig.
Jag tycker ni grabbar ser färdiga ut.
Jag tror ni kommer att inse att det här är vår skog också.
Ta av era kläder.
Det här är oaccepterbart. Min herre kommer...
- Robin kommer när allt är över. - Han blir aldrig herre över något nu.
- Herre över Sherwood kanske. - Robin av skogen. Robin Wood.
- Säg det till Guy han skulle gilla det. - Eller så gör han det inte.
Ni är motbjudande. Vet ni det?
Vi slogs i det heliga landet i fem år. Men för vad?
Så att folk som ni kunde löpa amok med er laglöshet och äckliga käppskallar...
- Och ert nedsättande... ert nedsättande - Nedsättande... ert nedsättande?
- Dansa. - Gör vad?
- Dansa. - Inte en chans.
Dansa!
Bra. Som dansande björnar.
Hur känns det? Ni behandlar era medmänniskor som djur!
Hur känns det? Ni tar från de som har det sämre än er och lämnar dem att dö.
- Okej. Vi fattar vad du menar. - Ni är inte engelsmän.
Ni är inte det England vi slogs för. Men som tror det är tufft att vara död.
Varför rånar ni honom där? När sheriffen rånar 20 gånger mer.
Stoppa honom.
- Jag ska stoppa honom. - Du kan inte stoppa sheriffen.
Endast kronan kan dra in hans licens.
När kungen återvänder får han vad han förtjänar.
Vi ska stoppa hans sadistiska straff och skatter och ge till de fattiga.
- Självklart. - Vi ska stjäla från honom.
Och om ni haft lite mod så skulle det varit det ni gjort de senaste fem åren.
- Vackert tal, lavendelpojken. - Lycka till.
- Det där skulle vara ett misstag. - Jag tror du inser det.
Du är inte i ställning att bråka dummer.
Ni band oss, vi band er. Vi skulle kunna sluta nu, och fortsätta dit vi ska.
- Honom gillar jag inte. - Samma här.
Är du Robin från Locksley? Robin, greven av Huntington?
Bra.
En timme till. De här är inte nödvändigt. Vart är Robin?
Prata! Han kommer aldrig att bli er herre igen.
Ni behöver inte vara rädda för honom, jag är er herre nu. För alltid.
Snälla, var så hövliga och släppa honom.
- Locksley. Ni tog oss hem. - Det verkar finnas en belöning.
- Ta ner honom. Kolla andra belöningar. - Jag? Jag förväntas ju vara död.
- Jag med. De känner inte igen dig. - Om de gör, blir jag hängd.
- Kan inte John gå? - Nej. Han om någon känner de igen.
Vi går allihop.
Det är olyckligt. Han går ut i krig.
Hans anda kan vara skadad, hans syn på lag och ordning är förändrat.
Det är vad som hänt Robin. Jag har hört att det finns läger i det Heliga Landet-
-där män... lär sig att hata sitt eget land för att återvända med förödelse.
Kanske är det det som hänt Robin. Det kan vi inte veta. Men vad vi vet är-
Det han gjorde i Nottingham var inte att samla er till att slåss för er frihet.
Tro mig. Han förvrängde lagen. I och med det, gick han emot allt vi står för.
Landet vi har slitit för att bygga upp. Landet som vi har betalat skatt till.
Det skulle han ta från oss. Alla skatter och allt hårt arbete.
En tunga till Burns.
- Det är äckligt. Och det är rått. - Det är Alice. Min fru.
- Din Alice John? Hon trodde du var död. - Det är dig de vill ha. Vi går nu.
- Du blir arresterad. Och hängd. - Vi har inte tid. Jag kan rädda henne.
Släpp ner mig.
Knyt upp repet. Och min båge. Snabbt.
Jag är bra med pilbåge. Tro mig.
Han är här. Leta rätt på honom.
Lycka till. Du har tjänat mig bra, min vän. Och jag drog dig in i det här.
Jag ber om ursäkt.
Jag hittar en lösning på det här.
- Sheriffen kommer hänga dig. - Då slipper jag dö som en död man.
Bra lösning. Väldigt effektiv. Imponerande logik.
Jag undrar, om jag berättar var jag är, får jag de 20 punden?
Det blir ungefär ett pund per familj du har här.
- Det räcker till mat hela vintern. - Roande.
- Lägg ner vapnen. Du är omringad. - Jag är Guy Gisborne.
Den nya herren på godset, och snart herre över hela Huntington.
Din närvaro är inte önskad längre. Lägg ner ditt vapen.
Det var en grym lek du lekte.
Lek?
Du fattar visst inte. Man leker inte med mig.
Du gjorde ett misstag i Nottingham. Du försökte vara böndernas hjälte.
Varför är du inte böndernas hjälte, och visar mig hur man gör.
Vi träffas imorgon och pratar om det. En ledtråd. Nej.
I morgon bitti ska du hängas.
Allt hopp borta?
- Jag gillade honom. - Det gjorde inte jag.
Han räddade din fru.
Gillade? Han är inte död.
Idiot.
Vi är rika.
- Vad är det för fel? Ingen belöning? - Min herre angav sig själv.
- Till sheriffen? - Han höll på att skära ut tungor.
Han kan knappas titta på när folk förlorar sina tungor.
Skulle det inte vara kul? Om man sa "har sheriffen tagit tungan?"
Om någon var typ lite tyst skulle man säga "Har sheriffen tagit din tunga?"
Vi kan inte bara sitta här. Vi måste göra något. Vi måste gå till Nottingham.
- Vi måste få ut honom! - Hur?
- Det är ingen idé. - Du skulle varit död om Robin inte...
Det är sant. Men jag skulle ändå hängas. Nu är jag lite förvirrad.
Ni kan inte bara låta honom dö. Will?
Då så. Jag går ensam.
Du. Stanna. Ingen häst.
- Hon är min fru. Jag ska ta hit henne. - Ta henne vart?
- Hit. Att leva i skogen som vi. - Alice kan inte leva i skogen.
Det är någon du inte vet.
Inte så tuff nu va?
Det där var för prästtricket.
- Jag kunde ha förlorat mitt jobb. - Vilket jobb att rädda fyra liv.
Nu räddar du då ingen. Vem du än var, så är du inte Robin of Locksley längre.
Robin Hood. Imorgon får du då ingen huva.
Sheriffen vill att rebellerna ska se skräcken i dina ögon.
- Ingenting? - Vad kan jag göra? Jag varnade honom.
- Ja, min herre, men... - Han skulle lyssnat. Nu är han laglös.
- Jag vet, Ers höghet... - En inte allt för imponerande.
- Det är ojust. Han väldigt imponerande. - Han åkte fast, efter bara en dag.
- Är du imponerad av det? - Han gav sig upp för att rädda tungor.
- Tungor? - I Locksley.
Sheriffen skar ut folks tungor tills någon berättade vart Robin fanns.
Jag hatar sheriffen.
Och jag hatar er, om ni inte hjälper Robin.
Unge man. Självklart ska jag hjälpa till, men din herre har dömd sig själv.
Hans öde är... Överlämna dig själv.
I det Heliga Landet hade min herre drömmar.
Han sa ditt namn.
God natt.
- Vem är du? Jag är John. - Vilken John?
John Little, men jag kallas för Little John. Vet du varför?
Min far hette John också, John Little. Han var en hjälte.
Han var stor, tror jag. Vad heter du?
Jag är en vän till din mamma.
- Hur mår hon? - Alltid trött, syr jämt... Men vet du?
Allt kommer att bli bättre nu, Robin har kommit hem från de Heliga Landet.
Han ser till att alla har mat. En gång åt jag så att magen gjorde ont.
Mamma åt fisk, men... jag gillar inte fisk.
- Fisk är hennes favorit. - Robin kommer tillbaks från Nottingham.
Eller hur?
Little John? Vart är du?
- Vill du komma in? - Jag tror inte jag kan det.
Det är sent. Kom nu.
- Jag har hört något om dig. - Jag trodde inte du ville prata.
Det var innan jag insåg... att du är en utmärkt bågskytt.
När jag höll på att skära av tungor kunde du skjutit mig. Varför inte?
Du hade män över allt, jag hade bara ett fåtal.
- Vi var för få. - Nå, det är ju sant.
- Men... du överlämnade dig själv. - Jag bryr mig om folket.
Mitt folk. Jag bryr mig mer om dem än mig själv. Du skulle inte förstå.
Men det såg väl alla? Du bryr dig mer om mitt liv än du gör om ditt eget.
Varför dödad du mig inte då? Du måste ju insett att jag skulle avrätta dig.
Du tappade kontrollen. Du tappade din blodtörst.
Prisad för insatserna hos kungen. Undra hur många du dödade i det Heliga Landet.
Ändå är vi här, i Locksley. Folket du älskar så mycket har problem.
- Du tar inte chansen att döda mig. - Jag skulle döda dig ögonblickligen.
Kanske, om det var det enda som skulle hindra att mer blod spilldes. Men...
Men det var inte det ända sättet, eller hur? Du behövde inte döda mig...
för du kunde offra dig själv.
- Och det gjorde du inte heller. - Du får tro vad du vill.
Även om jag hängs imorgon, så gör det ingen skillnad.
Vem är det som inte vill prata nu då.
Fångvakt, öppna dörren.
Du är fri att gå. Jag vill bara säga det, att om du gör det
så kommer ett par av dina vänner, hur ska jag säga det, inte kunna prata mer.
Det här gillar jag. Det här är bra.
Jag vet inte varför engelsmännen åker 300 mil för att slåss mot ondskan,
när den verkliga ondskan finns här.
Lyssna. Jag hör något. Gör ni det?
Jag tror det är en död man som pratar.
- Jag hade gått om jag vore du. - Du är inte jag.
Tror du gnällpellen klarar det?
Vad ska han göra? Gå till Nottingham och säga: Släpp min parfymerade vän fri?
Jag är fortfarande samma latoxe.
- Kunde låtit honom ta hästen. - Då hade vi blivit av med den också.
- Folket kommer bli som er om Robin dör. - Vad menar du med "som oss"?
- De har inget kvar att leva för då. - Men då måste du ju rädda honom.
Vi ses! Vi går inte in i städer. Vi är laglösa, vi är på flykt.
Vad händer de ni lämnar bakom er? Vet du vad som händer med en familj?
- Sorgligt. Vi går inte till Nottingham. - Vi går till Nottingham.
Varför hedrar ni oss med er närvaro, sir Guy?
Jag skulle bli glad om ni ville besöka mig på Locksley, nu när det är mitt.
- Jag vet inte. - Jag är ambitiös . Det vet du.
Men för tillfället är jag glad att ha land som till hör namnet Gisborne.
- Min far skulle varit stolt. - Jag är glad för din skull.
En del av mina män brukade skratt åt min titel.
- Jag hade titel men ingen mark. - Locksley är ditt Gisborne.
- Ja, jag ska byta namn på det. - Men spelar det verkligen någon roll?
- Kvinnor byter namn vid giftermål. - Hur blir det med Robin?
- Han kommer bestrida ditt övertagande. - Han kommer att dö.
- Om han är skyldig. - Ingen rättegång. Han hängs imorgon.
- Det måste det blir, lagen kräver det. - Ja, men han är en laglös.
Du förstår, i dessa kärva tider har sheriffen vidtagit vissa åtgärder.
De klassas som krigsfångar, så vi kan arrestera och avrätta utan rättegång.
- Det är inte rätt. - Vi är i krig.
Kriget är i det Heliga Landet. Vi kan inte strunta i lagen här för det.
- Ursäkta, jag väntade mig inte dig här. - Det gör inget far, han skulle just gå.
Stick. Stick. Försvinn.
Duktig vovve.
Behöver du hjälp?
Jag kollade bara där uppe, och som jag trodde, stegen är helt värdelös.
Kom igen då.
Kom nu. Låt oss få lite under hållning.
Vart är den? Ringen min far gav dig, innan han kände till din onda sida.
- Fråga går inte. Jag tar hans tummar. - Fungerar det då?
- De här, de är underbara. - Kommer du höra det han säger?
- Självklart. - Det går inte. Du kanske stjäl ringen.
Jag kan försäkra er, jag är en man med enkla vanor. Orsaka smärta duger.
Kanske, men om ringen inte är där han säger misstänks du, och det vore ojust.
Jag pratar med han själv. Du kan gå
- Det kan jag inte tillåta. - Vänta utanför. Han anfaller mig inte.
Lämna oss.
Ja, Ers höghet.
- Du är en fullständig idiot. - Han har redan sagt det.
Jag sa även att du inte skulle sätta dig upp mot sheriffen. Du lyssnade inte.
- Jag hade inget val. - Vi har alltid ett val. Alltid.
Jag förhindrade orätta hängningar. Jag skyddade folket från vår by.
- Det gör ju din död romantisk. - Det gör den hedervärd.
Folket som du så hedervärt skyddade då? Vem ska skydda dem när du är död?
Vad är det med män och ära? Ära över förnuft och känsla?
- Det är det viktigaste. - Att ändra på något är det viktigaste.
Om du brytt dig så mycket om ditt folk, kunde du stannat kvar här.
Men det gjorde du inte. Du valde kriget. Du valde äran.
Vad pratar vi egentligen om?
Vi pratar om att du säger dig bry dig om folket i Locksley när-
-sanningen är den att du åkte och krigade tusentals mil bort.
Du har något på kinden.
Så här gör vi. Stå vid dörren så skriker jag. Han kommer, du hugger och springer
Jag har mutat mannen vid östra porten. Ingen ser dig om du går nu. Ta de här.
- Jag kan inte låta sheriffen vinna. - Har du inte lyssnat på vad jag sagt?
Lita på mig. Jag har en plan. En början till en plan.
Jag älskar när du tittar på mig så där.
Det här är en fritagning.
Ingen har upptäckt oss.
I källaren. Laglösa. Öppna dörren.
Tack och lov. Han behöver hjälp.
- Tack för att ni kom. - Vi går innan de upptäcker oss.
Vänta. Håll en flyktväg öppen för mig. Jag behöver fem minuter.
Det är något jag måste göra innan jag går. Gå om jag inte är tillbaks innan.
- Okej. - Tackar.
Nej, du får inte gå tillbaks in dit. Om du dör där, kommer jag att dö av sorg.
- Du måste gå nu för att rädda mig. - Det är inte vad jag vill av dig nu.
- Du, jag behöver hjälp. Det är farligt. - Ja.
Varför han och inte jag?
Här kommer de.
- Kom igen. - Vänta, en kvar.
Jag var i krokarna, och sheriffen sa att jag skulle titta in, när som helst.
- Vad vill du? - Igår avslöjade du dina planer.
Idag avslöjar jag mina.
Du hade rätt, jag har tappat mitt sug efter blodspillan. Men om du någonsin-
-skadar någon annan av slughet eller i onödan för att komma åt mig...
Om du skär ut en tunga, eller kröker ett hår på en oskyldig för att komma åt mig-
-i kung Rickards namn, gud hjälpe, kommer jag att döda dig.
Jag tror dig inte. Vad har ändrats sen igår? Ingenting.
Bevisa det. Jag kommer inte att ändras. Döda mig nu.
Imponerande. Men varje pil som sitter i trät är en förlorad poäng, eller hur?
Det som förvånar mig är att du inte ens har skadat mig.
Du är rädd för auktoriteter, eller är det så att du vet att jag har rätt?
Att vi måste ha lag och ordning. Så tror jag att det ligger till.
Därför tror jag att jag kommer få dig att hänga dig själv.
- Nu har jag skadat dig. - Det är en skråma. Inget är ändrat.
Smärtan ska lindras med en sötare salva.
Vetskapen att du är vek. Lika vek som ditt samvete är starkt.
Du överskattar mitt samvete.
Nu gör du exakt som jag säger. Vi ska gå till tornet.
Sluta. Sluta!
Skada dem inte. De är fria att gå. Jag har något att tillkännage.
Jag, sheriffen av Nottingham, erkänner mina...
olagliga handlingar igår. Jag ber om ursäkt till de oskyldiga som har lidit.
- Jag lovar att betala 500 pund. - Jag lovar att betala...
Nej, jag kan inte fortsätta. Du får lova att döda... Vakter!
Stoppa männen där!
Much! Much!
Skjut Locksley!
Knyt fast den här.
Robin. Vart? - Här.
Försvara mig!
- Hennes pil, lavendelpojke. - Hjärtekrossande.
Spring!
- Är det där hon? - Hon är din fru.
- Vad är det hon ser i dig? - Titta, hon har sett den. Titta.
- Det är bra. - Ja.
Jag har inte hittat det så klart. Ingen familj, ingen fru och inga barn.
Det konstiga är att jag inte bryr mig. Inte alls.
Ursäkta, jag tror inte att den är färdig än.
Jättekul.
Översättare | Greedy www.Undertexter.se